Text: Simontax www.SweSUB.nu
Stilla. Stilla. Redo?
- Ja, nu kör vi. Upp, upp, upp! - Kom igen, grabbar, tackla, tackla.
Bra jobbat, killar. Fortsätt så.
Mandela! Mandela!
Mandela! Mandela! Mandela!
- Vem är det, sir? - Terroristen Mandela. De släppte honom.
Kom ihåg den här dagen, grabbar. Dagen då vårt land kastades åt hundarna.
Kom igen. Sätt igång.
Jag kan nu meddela att Mr. Nelson Mandela kommer att friges-
-från Victor Verster-fängelset söndagen den 11 februari omkring 15.00.
Där är Mr. Nelson Mandela.
Mr. Mandela, en fri man, tar sina första steg i ett nytt Sydafrika.
Det här är stunden världen väntat på.
Och toppnyheten här i Sydafrika och i hela världen.
Frigivningen av Mandela har utlöst-
-en maktkamp mellan ANC och dess svarta rivaler.
Det viskas att regeringen i hemlighet delat ut vapen till dessa grupper-
-och därmed bidragit till det våld som brutit ut i hela landet.
Sydafrika tycks vara på randen till inbördeskrig.
Mr. Mandela har rest till Durban-
-i ett försök att övertala 100,000 arga ANC-supporters att sluta fred.
Ta era knivar, era pistoler och pangas och kasta dem i havet.
Efter fyra års samtal har den dag, som svarta sydafrikaner-
-kämpat för äntligen kommit.
För första gången får de rösta tillsammans med vita.
Uppskattningsvis 23 miljoner människor gick till valurnorna idag.
Jag, Nelson Rolihlahla Mandela-
-svär att vara republiken Sydafrika trogen.
Aldrig, aldrig, aldrig mer ska det ske, att detta vackra land åter-
-få uppleva den enes förtryck av den andre-
-och lida förödmjukelsen av att vara världens skunk.
Madiba!
- Här är han. Som ett urverk. - Det gör honom till ett lätt mål.
- Ja, god morgon. - Hur står det till?
- Vi är på tårna, Madiba. - Bra.
- Linga, hur mår din mamma? - Mycket bättre, tack.
Bra, mycket bra.
Linga, se upp till vänster.
Madiba. Madiba.
Det är okej.
Vad står det?
"Han kan vinna ett val, men kan han styra ett land?"
Inte ens en dag på jobbet och redan ansatt.
Det är en rimlig fråga.
Idag börjar en ny epok i Sydafrika-
-när president Mandela axlar sitt ämbete i Pretoria.
Han möter allt ifrån ekonomisk stagnation och arbetslöshet-
-till ökad brottslighet-
och balansgång mellan vit fruktan och svart hopp.
Att jag skulle få uppleva det här. Det är synd om dig.
Du har hela livet framför dig. Hur blir det nu?
Var inte så dyster. Det är vitaminer i. Svår influensa på gång.
- Säg till Nerine när du kommer hem. - Tack, mamma.
Hör på, François. Se på Angola, Mozambique och Zimbabwe.
Vi står på tur. De tar våra jobb och kör ut oss i havet. Vänta bara.
God morgon.
- God morgon. - God morgon.
God morgon, allesammans. Brenda, du har fixat håret. Jag gillar det.
Tack, Madiba. Vi måste tala om era ministrar och regeringsutnämningar.
- Ge mig ett ögonblick bara. - Ja, Madiba.
- Ni först, kamrat President. - Tack.
Presidentens tjänsterum, god morgon.
Brenda. Var snäll och samla hela staben här. Alla som inte redan gett sig av.
Nu, allihop?
- Ja tack. - Ja, Madiba.
Mina damer och herrar, var vänliga och följ mig.
Presidenten vill tala med er.
- Här kommer han. - Ja. Han vill gärna sparka oss själv.
- Ni stannar därute. - Ja, men Madiba...
Jag kan inte tala till dem gömd bakom era vapen.
- God morgon. - God morgon.
- Hur känner ni er idag? - Bra.
Trevligt att se er. Tack för att ni kom med så kort varsel.
En del av er vet nog vem jag är.
Jag kunde inte undvika att se de tomma kontoren-
-när jag kom till arbetet i morse och alla flyttlådor.
Om ni vill sluta är det naturligtvis er rättighet-
Och om ni i hjärtat känner att ni inte kan arbeta för er nya regering-
-är det bättre att ni faktiskt slutar. Meddetsamma.
Men om ni packar för att ni fruktar-
-att ert språk eller er hudfärg eller dem ni arbetat för tidigare-
-diskvalificerar er från att arbeta här-
-vill jag be er att inte hysa någon fruktan.
Det som har varit har varit. Det förflutna är förflutet.
Nu ser vi framtiden an.
Vi behöver er hjälp. Vi vill ha er hjälp.
Om ni vill stanna, skulle ni göra ert land en stor tjänst.
Allt jag ber är att ni gör ert arbete efter bästa förmåga-
-och med glatt hjärta. Jag lovar att göra detsamma.
Om vi lyckas med det blir vårt land ett skinande ljus i världen.
- Är det fortfarande morgon? - Ja.
När du kan vill vi ha månadens schema. Vi behöver planera säkerheten.
Presidentens tjänsterum, god morgon. Ja, sir, vi gör i ordning det åt er.
- Vi behöver fler män. - Talade du med Brenda om det?
Ja. Igår.
Det måste vara Jessie med schemat. Kom in, min sköna.
- Vad är det här? Mr. Jason Tshabalala?
Det är jag. Är jag arresterad?
Kapten Feyder med team anmäler sig för tjänstgöring, sir.
Vilken tjänstgöring?
Vi är presidentens livvakt. Vi har utsetts till den här tjänsten.
Här är våra order.
Ni är väl från säkerhetsavdelningen?
- Ni ser att det är undertecknat. - Jag bryr mig inte om det...
Vänta här.
- Ursäkta jag stör, sir. - Du ser upprörd ut, Jason.
Det är fyra säkerhetssnutar på mitt kontor.
- Å, vad gjorde du? - Inget.
De säger att de är presidentens livvakter och har order från er.
Javisst, ja. De här männen har specialtränats av SAS.
De är mycket erfarna. De skyddade de Klerk.
- Det betyder inte att de måste... - Du bad om fler män, eller hur?
- Ja, sir, jag bad... - När folk ser mig-
-ser de mina livvakter. Du representerar mig direkt.
Regnbågsnationen börjar här.
- Försoningen börjar här. - Försoningen, sir?
Ja, försoningen, Jason.
För inte länge sen försökte de döda oss.
- Kanske de där fyra på mitt kontor. - Ja, jag vet.
Förlåtelsen börjar också här. Förlåtelsen befriar själen.
Den tar bort fruktan. Därför är den ett sånt mäktigt vapen.
Snälla Jason, försök.
Ursäkta jag störde, sir.
- Ett ögonblick bara. - Två kopior på schemat.
Tack, Jessie.
Jason, kan vi bli av med de här killarna nu?
Det här är månadens schema.
- Låt oss fördela uppgifterna. - Okej.
Jason, jag behöver tala med dig.
- Kan vi lita på dem? - Nej, men det är vad Mandela vill.
Några särskilda order eller villkor?
Nej. Jo, Mandiba vill att ni ska le när ni knuffar undan folk.
- På allvar? - Ja, så är det nya Sydafrika.
- Madiba? - Det är presidentens klannamn.
Det är vad vi kallar honom.
Vi kallar honom Mr. President.
Kan vi gå igenom schemat nu? Kan herrarna komma närmare.
Hur klarar han allt det här? När tar han rast?
Han säger att han vilade tillräckligt i fängelset.
- Här får vi huvudvärk. - Vadå?
Rugbymatchen.
England mot Springboks, Loftus Stadium.
Det blir huvudvärk för England, vi krossar dem.
Jag struntar i matchen. Det viktiga är-
-att presidenten exponeras. - För tusen fulla killar.
Sportfantaster?
Ja, sportfantaster.
Som inte röstade på honom. Som troligen hatar honom.
Som kom ur skötet med vapen i händerna.
Vadå?
Vi välkomnar kapten François Pienaar-
-och sydafrikanska Springboks här i Pretoria.
Dagens domare är Colin Hawke från Nya Zeeland.
Bokke! Bokke! Bokke!
Okej, ögonen på publiken hela tiden. Ni stannar mitt på planen.
Ni går in, skakar hand och går sen tillbaka.
Uppfattat? Okej, sätt igång.
Mina damer och herrar, vi har idag nöjet att på Loftus Versfeld ha med oss-
-vår nyvalde president, Mr. Nelson Mandela.
Mandela!
Lycka till, kapten.
Tack, Mr. President. Tack.
- Lycka till, grabben. - Tack så mycket.
- Lycka till, Chester. - Ja, sir.
- Lycka till. - Tack.
- Stoppa honom. - Nej, följ med honom.
- Tack för att ni hedrar vår nya flagga. - Ett nöje, sir.
Hur mår ni? Hur mår ni?
- Roligt att se er. Trevligt. - Tack. Tack.
Madiba? Vi fördröjer rugbyn, sir.
Javisst, naturligtvis.
- Varför stoppade ni inte honom. - Försök själv nästa gång.
- Gör han sånt jämt? - Fråga mitt magsår.
- Bra att det bara var pappmuggen. - Och bra att han aldrig såg den.
- Han såg den. Han ser allt. - Jag hatar rugby.
Börja!
- Jag är med, jag är med! - Här, onside, onside!
Försök, England. Mål för England av Ben Clarke, 13.
England, 11, Sydafrika, 0.
Fan också.
De här killarna menar allvar. Vi måste skärpa oss.
Kom igen, killar. Skärpning, skärpning!
- Nu kör vi killar. - Ja, kom igen.
Lyckad målspark.
Vi kan uträtta lite arbete medan vi tittar. Vi har många löften att hålla.
Ja, det har vi.
Det är inte för sent, om pojkarna kan ta tag i spelet.
Om inte kommer huvuden att rulla.
Kom igen, förbannade skitstövlar.
Var vill ni investera utomlands?
Där pengarna finns. Amerika, England, Saudiarabien.
Hur långt kvar till World Cup?
Ungefär ett år.
Tiden räcker till förbättring.
Mr. President.
Hoppas inte på för mycket.
Vi är rena vanhedern.
England, 24, Sydafrika, 9.
Ser ni alla apartheidflaggorna?
- De är vanhedrande. - Också en konstitutionell rättighet.
Precis som apartheidsången. Jag vet.
Men folk måste gå vidare.
Titta på det här. Alla vita hejar på Springboks
Alla svarta hejar på England.
Vi gjorde det på ön, förstår du. Vi hejade på alla utom Boks.
Det gjorde vakterna mycket arga.
Naturligtvis.
- Ursäkta jag är sen. Hur går det? - Mycket dåligt.
- Kanske lika bra. - Varför?
Jag har varit på möte med National Sports styrelse.
Det finns starkt stöd för att sluta med Springboks emblem och färger.
Om de spelar dåligt kanske det är dags för förändring.
Det här är kanske sista gången vi måste titta på grönt och guld.
Fan också. Det här är skit.
François Pienaars lag kom till Loftus Versfeld oförberett och arrogant-
De gick därifrån med svansen mellan benen som piskade byrackor.
Och jag är faktiskt glad-
-inte för att de förlorade, utan för att det nu inte finns nåt sätt-
-att ignorera det faktum att vi är fullständigt oförberedda-
-att återta vår plats i den internationella rugbytoppen.
Rugby World Cup är om knappt ett år.
Det är en lättnad att vi är värdnation-
-och automatiskt kvalificerade.
- Nån får sparken. - För jag är inte säker-
-på att vi kan delta på egna meriter. - Vem blir det?
Pienaars lag spelade utan disciplin-
-utan strategi och mod.
Han vill de ska sparka mig.
Han är bara bitter för att Springboks bojkottades när han spelade.
Kanske. Men folk lyssnar på honom.
De fick vår nation att skämmas. Jag kan säga utan rädsla för att bli motsagd-
-att idag förtjänade inte dessa 15-
-så kallade män att klä sig i heligt grönt och guld.
Här är er muti, Madiba. Jag värmde mjölken i kväll.
Du är för snäll mot mig, Mary.
Er dotter ringde och ställde in sitt besök den här helgen.
- Sa hon varför? - Nej, ni skulle veta att hon är ledsen.
Jaha.
- Behöver ni nåt mer i kväll? - Nej tack, Mary. Jag går till sängs.
- God kväll, Dada. - God kväll, Mary.
- Hej. Varsågod. - Gud välsigne dig.
- Fina byxor till dig. - Gud välsigne dig.
Varsågod. Varsågod.
Gud välsigne dig.
Du är en pojke med tur. En riktig Springbok träningströja.
Jag vet att den är lite stor, men den är varm och håller i evighet.
Ta den, den är din.
- Varför tar han den inte? - Då får han stryk av de andra.
För att Springboks spelar så dåligt?
Nej, Springboks betyder fortfarande apartheid för dem.
Och nu till nästa punkt på agendan.
NSC:s styrelse föreslår röstning på följande förslag:
Att som permanent symbol för apartheidepoken-
-ska Springboks namn, färger och emblem-
-tas bort omedelbart.
Och att alla idrottslag som representerar Sydafrika-
-hädanefter ska kallas-
-Proteas.
Nu, kamrater, röstar vi genom handuppräckning.
Och i händelse av jämnt utfall gör vi en sluten omröstning.
Alla som vill ha bort Springboks, hand upp.
- Leve, Proteas, leve! - Leve!
- Båda enheterna till bilarna nu. - Okej, vi sticker.
Vad säger jag till den japanska handelsdelegationen?
- Det delegerar jag till dig. - Ska jag informera VP?
- Nej. - Vi bör ändå ta med idrottsministern.
- Nej. - Ni bör inte göra det här själv.
Ni ger intryck av att vara enväldig. Ni stöter bort regering och parti.
- Jag lägger ditt råd på minnet. - Folket vill det. De hatar Springboks.
De vill inte representeras av ett lag de buade på.
Ja, men i det här fallet har folk fel.
Och som deras ledare är det mitt jobb att visa dem det.
Ni riskerar ert politiska kapital, er framtid som vår ledare.
Den dagen jag är rädd för det passar jag inte längre att leda.
Riskera det åtminstone för nåt som är viktigare än rugby.
Säg pojkarna att jag vill åka till Eersterust, mycket fort.
Vi i styrelsen vill ge er en applåd för er uthållighet och ert mod.
Sjung med oss i vår nationalsång.
Kamrater, medlemmar i kören.
Vi skulle bara avbryta så vacker musik för nåt mycket viktigt.
Vi hälsar president Mandela välkommen.
- Tack. - Madiba. Välkommen, Madiba.
- Tack. - Mandela.
- Tack.
Jag tackar så mycket.
Le.
Bröder...
...systrar...
...kamrater.
Jag är här för att jag tror ni har fattat ett beslut-
-grundat på otillräcklig information och framsynthet.
Jag känner till er omröstning.
Jag vet att den blev enhällig.
Trots det tror jag vi ska återupprätta Springboks.
Återinföra deras namn, deras emblem-
-och deras färger omedelbart.
Låt mig berätta varför.
På Robben Island-
-på Pollsmoorfängelset, var alla mina fångvaktare afrikander.
I 27 år-
-studerade jag dem. Jag lärde mig deras språk.
Läste deras böcker...
...deras poesi.
Jag behövde känna min fiende, innan jag kunde besegra honom.
Och vi segrade, eller hur?
Alla som är här, vi segrade.
Vår fiende är inte längre afrikandern.
De är sydafrikaner som vi-
-våra kamrater i demokratin.
Och de sätter stort värde på Springbok rugby.
Om vi tar bort det, förlorar vi dem.
Vi visar att vi är det de fruktade, att vi skulle bli.
Vi måste vara bättre än så.
Vi måste överraska dem-
-med medkänsla-
-med behärskning och generositet.
Jag är medveten om allt de förvägrade oss.
Men nu ska vi inte fira någon småsint hämnd.
Nu är det dags att bygga vår nation-
-och använda alla tänkbara tegelstenar.
Även om tegelstenen är inslagen i grönt och guld.
Ni valde mig till er ledare.
Låt mig nu leda er.
Vem är med mig på detta?
Vem är med mig?
Tolv röster. Tolv.
Vilket överdåd. Vi behövde bara ett ja mer än nej.
Och om ni inte fått det?
Ja, du vet, det är partiets beslut.
Ursäkta, Madiba, men vi har problem vart vi än vänder oss.
Bostäder, mat, jobb, brott. Vår valuta.
Ni kan inte avbryta landets skötsel för att lugna en minoritet.
Men jag måste.
Den minoriteten kontrollerar fortfarande polisen, armén och ekonomin.
Om vi förlorar dem kan vi inte lösa de andra problemen.
Så rugbyn är bara en politisk kalkyl?
Det är en mänsklig kalkyl.
Tar vi bort det som de omhuldar-
-Springboks, deras nationalsång-
-förstärker vi bara den fruktan som råder mellan oss.
Jag ska göra vad jag kan för att göra slut på den. Annars förgör den oss.
42, South Africa, 20.
Ölet smakar fan.
Det är inte ölet.
Ta en annan. Ta en allihop.
Skicka runt dem.
Jag vill föreslå en skål.
För smaken av nederlag.
Drick. Minns smaken och lova er själva att aldrig pröva den igen.
Du har rätt, det smakar fan.
Här är schemat för atlantresan.
Får jag se.
- Vad sa han? - Han frågade när vi tänkte sova.
Och göra annat mänskligt.
Om Madiba kan, så kan vi.
I en gemensam kamp-
-som har lett till vår emanicipation-
-och flyttat tillbaka rasismens gränser-
-säger miljoner av vårt folk tack och återigen tack.
Jag kommer med ett budskap: Medborgare i Förenta Staterna-
-öppna era marknader för oss och investera i vårt land.
I Japan mötte president Mandela makthavare-
-efter en mödosam resa till Fjärran Östern.
Dessutom tillkännagavs att president Mandela-
-ska besöka Sydafrika den här veckan.
Sluta, gubbe lilla.
Jösses, det är kallt
- God morgon, Madiba. - Hur står det till?
- Morron, sir. - Hur är det med familjen, Hendrick?
Toppen, sir. Och er?
Jag har en mycket stor familj.
Fyrtiotvå miljoner.
Jag tror inte jag ska gå idag.
- Vi frågar aldrig om hans familj. - Men han frågar om våra.
Tänk på att han är skild från sin fru, sina barn. Hur ofta ser du dem här?
Han är inget helgon, utan en man med en mans problem.
Han behöver inte bli påmind om dem av oss.
Brottsligheten ökar i Sydafrika.
- God morgon, Madiba. - God morgon.
- Tack så mycket. - Smaklig måltid.
Ja.
Mycket bra.
- God morgon, Brenda. - God morgon, Madiba.
- Jag tycker om klänningen. - Tack.
- Det här är till er. - Vad är det?
Era lönecheckar. Ni har inte löst in dem.
- Nåt fel? - Det är förfärligt.
Det är vad de Klerk fick, plus tillägg för inflationen.
Idag tillkännagav president Mandela, att han tycker lönen är för hög.
Just det. De är överbetalda allihop.
Därför ska han donera en tredjedel av sin månadsinkomst till välgörenhet.
Ge mig husen och bilarna, så ger jag en tredjedel också.
- Det skulle du aldrig göra. - Pienaar. Hallå. Ett ögonblick.
Mandela vill vara ett föredöme-
- Ja, naturligtvis. -för andra ledare och ministrar.
Tack så mycket. Tack.
De stoppar fickorna fulla allt de kan. Det är väl hans flickvän, Nerine?
Han vet att jag skulle döda honom.
Vadå? Vem var det?
- Ja... - Jag sa att det var hans flickvän.
Jag har blivit bjuden på te.
- Till vem? - Presidenten.
Presidenten för SA Rugby? Räkna fingrarna sen du skakat hand.
Presidenten.
Han vill se mig på te om ett par veckor.
Mr. François. Säg till Madiba att busservicen är mycket dålig-
-och för dyr. Han måste göra nåt åt det.
- God natt, allihop. - God natt, Eunice.
Vad fan vill han dig?
Jag vet inte.
Lugn, François, du har träffat honom.
- Vi skakade hand på rugbyplanen. - Och du röstade inte ens.
Kom igen, han är ändå president. Jag spelar rugby. Vad ska jag säga?
Säg: "Tack för inbjudan."
- Men om jag säger nåt dumt? - Det gör du inte. Jag hämtar dig här.
- Hej då. - Där är François.
- François, en bild tack. - François, kan vi få en bild?
Javisst. Här borta, okej?
Får vi en kommentar?
- Titta vem som kommer på te. - Ja, min brorson vill ha hans autograf.
- Vem? - François Pienaar.
- Vem följer honom in? - Jag.
- Inga autografer, okej? - Jag kan jobbet, okej?
- Vem är François Pienaar? - Allvarligt? Han är Springboks kapten.
- Jag gillar fotboll. - Du vet vad de säger om fotboll.
Ett gentlemannaspel för huliganer. Och rugby ett huliganspel för gentlemän.
Jag har hört det förut. Det var inte roligt första gången.
- Får jag fråga om en sak, inspektören? - Javisst.
Hurdan är han?
Med förra presidenten var mitt jobb att vara osynlig.
Den här presidenten fick veta att jag gillade engelsk toffee-
-och tog med sig lite från England.
För honom är ingen osynlig.
Där väntar ni. En assistent kommer och hämtar er.
- Toaletten är där, om ni behöver den. - Okej, tack.
Vad har vi för chans i World Cup? Jag menar, egentligen?
Vi gör vårt bästa. Det garanterar jag.
Presidentens tjänsterum.
- Nå, hur är han? - Han är inte lika stor som på TV.
Och vi har inte en förbannad chans i World Cup.
Presidentens tjänsterum.
Mr. Pienaar. Var god, den här vägen.
Stig på.
François. Vilken ära.
Så spännande. Tack, för att du kom hela vägen för att träffa mig.
Tack för inbjudan, Mr. President.
Säg, François, hur är det med vristen?
- Min vrist? - Jag hörde den var skadad. Är den läkt?
Sanningen är att man spelar inte på 100 procent, vad som än händer.
I idrott som i livet, eller hur?
- Ja, sir. - Slå dig ner.
Ta den här. Jag får ont i ögonen av ljuset.
Mrs. Brits. Ni lyser upp min dag.
Ja, sir.
Mrs. Brits, det här är François Pinear, Springboks lagkapten.
- Ska jag hälla upp, sir? - Nej, jag vill göra det själv.
Tack så mycket, Mrs. Brits.
- Hur vill du ha teet, François? - Bara mjölk, tack.
Engelsmännen har gett oss mycket...
...inklusive rugby.
Men eftermiddagsteet, det är bäst.
- Varsågod. - Tack, sir.
Du har ett mycket svårt arbete.
Har jag? Jag jobbar med affärer.
Kapten för Springboks.
Ett mycket svårt arbete.
Inte jämfört med ert, Mr. President.
Nåja, ingen försöker slita huvudet av mig när jag gör mitt.
- Ja, sir. - Säg mig, François...
...hur ser du på ledarskap?
Hur inspirerar du laget att göra sitt bästa?
Jag har försökt vara ett föredöme, sir.
Det är rätt. Det är precis så.
Men att få dem bättre än de tror de kan vara?
Det är mycket svårt, det vet jag.
Inspiration, kanske?
Hur kan vi inspirera oss själva till storhet, när inget annat duger?
Hur inspirerar vi alla omkring oss?
Ibland tror jag det är genom att utnyttja andras arbete.
På Robben Island-
-när allt var mycket illa-
-blev jag inspirerad av en dikt.
- En dikt? - En viktoriansk dikt.
Bara ord.
Men de höll mig upprätt, när allt jag ville var att lägga mig ner.
Men du kom inte hela vägen för att höra en gammal man prata strunt.
Nej, Mr. President, jag tycker det låter vettigt.
På dagen för en stor match, säg, som ett test-
-pratar ingen på väg till arenan.
- Ja. Alla förbereder sig. - Just det.
Men när jag tror vi är redo ber jag chauffören sätta på en sång.
Nåt jag har valt, nåt vi alla kan.
Och vi lyssnar på orden tillsammans.
Och det hjälper.
Jag minns när jag var inbjuden till olympiaden i Barcelona 1992.
Alla på arenan hälsade mig med en sång.
Då verkade framtiden-
-vår framtid, mycket dyster.
Men att höra den sången sjungas av människor från hela planeten-
-gjorde mig stolt över att vara sydafrikan.
Det inspirerade mig att åka hem och åstadkomma bättre.
Det fick mig att vänta mer av mig själv.
Får jag fråga vad det var för sång, sir?
Det var "Nkosi Sikelel' iAfrika".
En mycket inspirerande sång.
Vi behöver inspiration, François.
Därför att för att bygga vår nation-
-måste vi alla överträffa våra egna förväntningar.
Så, hur är han?
Han är som ingen jag träffat förut.
Ja, det hoppas jag. Vad ville han?
Vad pratade han om? Pratade han om rugby? Vad sa han?
François, det är som att prata med en vägg. Vad sa han?
Jag tror han vill att vi ska vinna World Cup.
Ursäkta.
Vad tycker du?
- Det spelar ingen roll vad jag tycker. - Jo, det gör det.
Han ser ut som en av poliserna som körde ut oss ur huset när du satt i fängelse.
Jag tycker inte om att se honom skaka hand med dig, och jag är inte ensam.
Du kritiserar utan att förstå.
Du ser bara till dina egna känslor.
Det är själviskt, Zindzi.
Det hjälper inte nationen.
Zindzi, snälla, vänta.
Zindzi, jag...
Här.
- Ge det här till din mor från mig. - Vad är det?
Ett armband jag hittade när jag packade upp.
Varför kastar du det inte?
Det har jag inte rätt till. Det tillhör inte mig.
Om hon lämnade det, ville hon att det skulle kastas.
- Mrs. Pienaar sa ni var klar med den. - Javisst, naturligtvis.
Kör. Huka dig. Såja, bra.
Så där ja.
World Cup spelas vart fjärde år. Sexton lag från hela världen kvalificerar sig.
Fyra grupper med fyra lag spelar var och en på nio olika platser i landet.
Två lag från varje grupp går vidare till kvartsfinalen.
Elfenbenskusten kvalificerar sig. Helt underbart.
Enligt experterna når vi kvartsfinalen, men inte vidare.
Enligt experterna skulle vi båda vara kvar fängelset.
Ni framträder personligen vid finalerna-
-och vid öppningsmatchen mellan Australien och Springboks.
Finalerna sänds till över en miljard människor i hela världen.
En miljard som tittar på oss?
Det är en fantastisk möjlighet.
Jag antar att du kört slut på dem idag.
- Jag har inte ens börjat.
Vi kanske inte är de mest talangfulla, men vi kommer att ha bäst kondition.
Nu kör vi igen, killar.
Brenda. Ring chefen för Sydafrikas Rugby åt mig.
- På momangen. - Tack.
Jäpp. En till.
Hör upp, killar. Dr. Luyt vill säga några ord.
God middag. Roligt att se att ni jobbar så bra allihop.
Ett kort meddelande. Som en del i PR-bygget inför World Cup-
-ska ni vara instruktörer i förstäder över hela landet.
Jag vet att ni har mycket redan.
Men det här är en begäran från toppen.
Allra högsta ort. Tack ska ni ha.
Det här är rena skiten.
Är vi nån sorts cirkus nu?
Vi har inte tid för sån här skit. De vill att vi ska spela på topp, ge allt-
-och sen lägger de fan på oss mer.
Vad tycker du om det här, Chester?
Jag försöker låta bli att tänka, för det stör min rugby.
Just det. Det är en rugbyspelare. Prata med dem, kaparn.
Få dem att förstå. Vi har inte tid med det här.
- Jag tänker inte prata med dem. - Varför inte?
Killar...vi har blivit mer än bara ett rugbylag-
- och det är lika bra vi vänjer oss.
- Är de du som pratar, eller Mandela? - Just det.
Ni känner mig bättre än så.
Ni vet, tiderna förändras.
Och vi behöver också förändras.
- Fan. - Visst, glad att inte bo här, va?
Därborta.
Glöm inte att vi har kamerorna på oss hela tiden.
Vilket djävla skämt.
Chester! Chester! Chester!
Chester, antar att det är din tur.
- Vad ska jag göra? - Det du gör bäst. Släpp en fjärt.
Vem vill spela rugby?
Vem här kan rugbyreglerna?
Man slår till en annan spelare, när domaren inte tittar.
Nej, första regeln är att man bara kan passa bollen bakåt-
-eller åt sidan. Ska vi öva?
- Ja. - Okej, ställ upp på linje.
Då kör vi killar.
Färdiga? Okej, passa.
Håll upp händerna.
Så här. Passa hit. Jag är här och jag springer så här:
Jag är där. Nu, nu...nu springer du.
Så där ja.
Och så tar du den. Nu bildar ni grupper om tre.
Okej, ett, två, tre.
- Bokke! - Ja!
- Bokke! - Ja, ja, ja!
Och förutom PR-kampanjen-
-föreslår vi att alla affärer tar ut en symbolisk avgift för plastkassar.
- Vi tror att detta kommer att ge... - Ursäkta mig.
Herr minister, allt det här låter bra-
-och vi kommer tillbaka till det, men ge mig bara ett ögonblick.
Fotboll brukar vara favoritsporten här-
-men det ändrades idag när en grupp barn gav sig hän åt Springboks-
-under ett oväntat besök, där François Pineaar...
Ser ni? Den bilden är värd mer än tusen tal.
Detta är en del av president Mandelas "ett lag, ett land"-kampanj.
Detta är Johan de Villiers, som rapporterar från Kapstadens flygplats-
-där Springboks just har landat.
De guldgröna har bara en vecka på sig-
-att finjustera sin hårda träning och jag är försiktigt optimistisk.
Jag säger "försiktigt", för enligt min åsikt har Springboks haft för mycket-
-träning på plan och för många engagemang vid sidan om-
-vilket gör det svårt att besegra det australiska kanonlaget i nästa veckas-
-öppningsmatch, särskilt som detta oerfarna lag har en historia-
-av förlorade matcher bakom sig.
Johan de Villiers från Kapstaden, åter till studion i Johannesburg...
Hur ser man objektivt runtom i världen-
-på våra chanser att slå Australien?
Alla tror de slår oss och om de gör det-
-måste vi gå via England och All Blacks bara för att nå finalen.
Så det är mycket viktigt att vi slår Australien?
Tack.
Madiba? Regeringen vill orientera er om resan till Taiwan.
- Javisst. Jag kommer ut. - Tack, sir.
En vecka, pojkar.
Vi vill ha prickskyttar på arenataken och omgivande byggnader.
- De två tillfartsvägarna ska saneras. - Två tillfarter?
Vi bestämmer hans färdväg i sista stund.
Vi vill ha uniformer, civila kläder och skarpskyttar.
Och spårhundar.
Behöver ni fler män har vi en arméenhet beredd vid Silvermine.
Vi tar inga risker. Presidenten blir exponerad.
Alltför exponerad.
Brenda...
...jag har studerat.
Inför toppmötet på Taiwan. Bra.
Nej, inte precis.
- Pröva mig. - De ser ut som ligister.
Håll för namnen, så får jag se om jag känner igen dem.
André Joubert. Gavin Johnson.
- Var det rätt? - Ja, Madiba.
Det var så jag studerade juridik.
Tyvärr är Chester alltför lätt att identifiera.
Men det kommer att förändras. Det måste.
Laget träffas efter middagen.
-François! - Lycka till, Springboks!
Okej, samling.
- Skicka runt dem. - Vad är det här, läxor?
Se till att alla får ett.
Vi måste lära oss den här sången. Vi får inte bara mima orden längre.
- Ingen bryr sig om vi vinner. - Fel. De bryr sig.
Det är deras djävla sång. Inte vår.
- Förbaskad terroristsång. - Man arresterades om man sjöng den.
- Ja, och nu är det en nationalhymn. - Kan varken läsa eller uttala orden.
Okej, det är frivilligt. Ta det om ni vill.
Det betyder "Gud välsigne Afrika".
Det måste ni medge att vi kan använda.
Säg, Mr. President, har ni alltid varit rugbyfrälst?
Folk inser inte att jag spelade rugby själv-
-när jag studerade vid Fort Hare.
Det är ett mycket ruffigt spel, nästan som politik.
- Hur tror ni det går för Springboks? - Jag tror de klarar sig mycket bra.
De visar ett oerhört engagemang.
Det sägs att ni brukade stödja vilket lag som än spelade mot Springboks.
Uppenbarligen är det inte längre så.
Jag backar upp pojkarna till 100 procent.
Om jag inte kan ändra mig när så krävs-
- hur kan jag då förvänta mig att andra gör det?
- François. - Välkommen, Mr. President.
Ursäkta jag avbryter er dagen före en så viktig match.
Jag ville bara önska er lycka till personligen.
Ibland, mycket sällan, kan jag som president göra vad jag vill.
- Mr. President. Det här är... - Å, jag vet vem det är.
- André. Lycka till. - Trevligt att träffas. Tack, sir.
- Brendan. Lycka till. - Mr. President.
- Gavin. - Mr. President.
- Lycka till, James. - Mr. President.
- Japie. - Tack, sir.
- Kunde du tänka dig det här? - Hur skulle jag kunna det?
- En ära, sir. - Tack. Lycka till.
- Mr. President. - Lycka till.
- Tack, sir.
- Sir. - Lycka till, grabben.
- Hennie, lycka till. - Sir.
Men...var är Chester?
Han är skadad, sir. Knäsenan, vi försöker hålla tyst om det.
Blir han borta från hela turneringen?
Knäsenor, ja, man vet inte.
- Vi kommer att sakna honom. - Hela landet kommer att sakna honom.
- Mr. President, sir. - Ja, Hennie?
Det här är till er från oss.
Jag är hedrad, mina herrar. Verkligen hedrad.
Och ni måste veta-
-att vårt land stöttar er helt och fullt.
Lycka till allihop. François, gå med mig.
Jag har nåt åt dig.
Det har hjälpt mig genom åren. Jag hoppas det hjälper dig.
Tack, Mr. President. Tack.
Sängdags, Dada.
Jag stannar uppe en stund. Landet är i spänning i kväll.
Ni behöver sova, sa doktorn.
Doktorn har inget sinne för händelser.
- Bra frispel från basen av klungan.
Bra resultat här idag. Perfekta förhållanden inför fulla läktare.
Bra tackling. Snygg passning.
- Tack. - Tack, sir.
Vet du vad som är det bästa med att vara kaptenen?
- Äran? - Nej. Du behöver inte dela rum.
- Nej, jag kan inte. - Kom nu, det är veckor sen.
Jag måste vara arg, det funkar.
- Vad är det här? - En dikt från presidenten.
- Hur hjälper en dikt dig spela rugby? - Som ditt besök. Inspiration.
Nu börjar det.
Upp med huvena! Upp med huvena!
- Vad hände? - Vi gjorde poäng.
Kom igen!
Försök, Australien.
Nummer 10, Stransky.
- Vi vann. - Gjorde vi?
Bra, Dada.
- Mycket bra. - Underbart, Dada.
- Vad säger ni nu då? - Det var fantastiskt.
Ni måste vara mycket lycklig.
Alla män vore lyckliga om de dansade med en vacker kvinna som ni.
- Mr. president, ni överdriver. - Inte alls.
Min far var Xhosa, så han var polygamist.
Som ni vet är jag inte det.
Men när jag ser på er avundas jag min far.
Skål för Joel, han är så blå.
Han är fullblodsalkis.
Han är en skitstövel, sägs det.
Han försökte komma till himlen men kom till andra stället.
Säg ett, två, tre, fyr, hej!
Joggning 06.00.
- Va? - Skicka vidare.
- Joggning 06.00. - Du skojar.
- Sex. Drick ur. - Inget mer åt dig.
Joel, joggning 06.00.
Hoppas ni inte är så här långsamma nästa vecka.
- Hej, grabbar. - Vad händer, kaparn?
- Tempoväxling. Kom. - Din luriga djäkel.
De brukade smuggla in grus från gården-
-kasta det på golvet, så de kunde höra vakterna komma.
- Får vi se presidentens cell? - Javisst, naturligtvis.
Herregud, kan man tro det här?
Numret på dörren, 46664-
-betyder att han var den 466:e fången, som internerades här 1964.
Vi har ordnat det som det var.
Följ med mig.
Ur natten som täcker mig, svart som avgrunden från pol till pol-
-tackar jag vad gudar som må finnas för min oövervinnerliga själ.
I omständigheternas grymma grepp-
-har jag ej ryggat eller ropat högt.
Av ödets knölpåkslag är mitt huvud blodigt, men ej böjt.
Bortom denna plats av vrede och tårar-
-skymtar mörkrets skräck.
Och likväl skall årens tyranni-
-finna mig orädd.
Att porten väl är trång bekymrar föga-
-likt skriftrullen så fylld av straff.
Jag är mitt ödes herre,
-jag är min själs befälhavare.
Därborta.
- Dada? Madiba? - Sir?
- Vad har hänt? - Bara utmattning, men måste behandlas.
Han behöver vila, inte arbeta från sovrummet. Inga samtal, besök, politik.
- Han vägrar, det vet ni. - Då isolerar jag honom.
- Inte än. Jag hotar med sjukhus. - Jag ställer in allt.
Jag kommer tillbaka i kväll och ser till att han inte arbetar.
Ställ inte in resan till Taiwan, inte än.
Chester är tillbaka.
Okej, tillbaka till linjen.
Försök för Sydafrika, Chester Williams.
Fan ta dig, kräk.
Ball är fälld, grön put-in.
Matchen är över. Slutresultat: Sydafrika 42, Samoa, 14.
Bokke! Bokke! Bokke!
- Madiba? Det här är delegationen som... - Å, jag vet vem det här är.
- Tack för att ni kommit så långt ifrån. - Tack, hur står det till?
Jag mår bra. Välkommen.
Vi ber om ursäkt för regnuppehållet.
Semifinalen Sydafrika-Frankrike börjar så snart som möjligt.
- Nu gäller det. - Vi kör.
Snabbare tillväxt än inom de närmaste åren.
För att främja våra internationella affärer.
Industrin har utvecklats inom data och sjöfart.
- Vår information... - Ursäkta mig.
Naturligtvis, Mr. President.
Mina herrar, låt oss fortsätta om 10 minuter.
Bra, mycket bra. Så vilken är nästa motståndare?
All Blacks spelar mot England i morgon. Sen vet vi.
Jaha. Se till att mitt schema har plats för hela matchen.
- Ja, Dada. - Det här är bra, mycket bra.
Strålande.
- Kolla in kraften hos den killen. - Där är han. Två.
Alla i All Blacks grattar honom igen. Lomu blir en av de mest fruktade...
Varför inte uträtta lite arbete, medan vi ändå är här?
Titta på rugbyn.
-World Cup semifinal mot England. Snyggt frispel från basen av klungan.
Så är det alltså. All Blacks kör över ett lag som krossade oss i fjol.
Tack för påminnelsen.
- Och han är... - Vi lär få tackla...
...mycket bättre än England.
Lomus andra försök den här dagen.
Killen gillar att göra mål på försök mot England.
Är det där juristutnämningarna för Fristaterna?
De håller sig till efter matchen.
Jag är presidenten, vet du.
Kollar ni killen? Han är stor som du...
- Hur mycket väger Lomu? - Sådär 120 kilo.
- Fan, precis som jag. - Ja, men du är långsam.
Lomu söker kontakt när han får bollen. Det är bra för oss.
Jag bryter arm, ben eller nacke, men jag släpper inte den där killen.
- Jag också, kaparn. - Med dig, kaparn. Med dig.
En massa knuffar i uppställningen där. Spelarna armbågar sig till position.
Försök skruva den när du passar.
Slösar jag fortfarande bort min tid på rugby?
Brenda.
Be idrottsministern om en fullständig rapport om All Blacks.
Det här med rugbyn. Är det fortfarande rent politiskt?
Ja, naturligtvis.
- Älskling. - Hej, Nerine.
- Tappa dem inte. Jag får inga fler. - Tack, François.
Jag, mamma, Nerine.
Vänta, det finns en fjärde. Vem är den till?
All Blacks slog Irland med 43-19.
-Jaha. - De slog Wales med 34-10.
- Jaha. - De slog Japan med 145-17.
145 poäng? På en match?
Det är nytt internationellt rekord.
De slog Skottland med 48-30 i kvarsfinalen.
- Ni såg matchen mot England. - Ja.
45-29 och det var inte en så jämnt.
De verkar inte kunna hejdas.
Om motståndarna spelar tätt mot dem springer Jonah Lomu loss.
Om de markerar Lomu blir de andra fria.
Och sen är det ju haka.
En maorisk krigsdans. Ja, den är mycket mäktig.
Enligt mina källor vinner All Blacks-
-hälften av matcherna före avblåsning på grund av den.
Hur slår vi dem?
Jag har lagledarens nummer. Ring och fråga.
Nej, jag vill inte ta bort deras fokus, ens en minut.
Men hur vinner vi?
Det kanske vi inte gör. Oddsen är 2-1 till dem.
Vi har redan överträffat alla förväntningar, på och utanför plan.
Det är inte nog. Inte nu. Inte så nära.
Landet längtar efter storhet.
Tog med en av din mammas proteindrycker.
- Tänker du på morgondagen? - Nej.
Morgondagen löser sig på det ena eller andra viset.
Jag tänkte på hur du levde 30 år i en liten cell-
-och kom ut redo att förlåta dem som spärrade in dig där.
Kom igen, det finns inget mer du kan göra idag.
Har jag nämnt att jag hatar rugby?
Då och då. Ja.
Jag vill bara att han ska ta sig igenom morgondagen utan fara.
Det gör vi alla.
Biljetterna sålde slut långt innan laget blev populärt.
Det blir inte direkt nån regnbågsnation därute. Och det är så det är.
Det räcker med att en idiot vill uttala sig-
-eller med en dåre, som tror att han hör Gud i radion.
Det har hänt förr, men inte idag.
Inte med oss på vakt, och inte idag.
- Ansiktsflagga, 5 rand. Ansiktsflagga. - Ä, stick!
För all del.
Vi är på Ellis Park en historisk dag-
-där massans förhoppningar är feberheta redan nu-
-för att deras älskade guldgröna-
-på något sätt lyckats trotsa alla förväntningar.
Men nu spelar de mot ett lag olikt något de mött förut.
All Blacks har kanske en av de bästa uppställningarna nånsin-
-med en Jonah Lomu, så dominerande som ingen denna korrespondent sett förut.
- Madiba! - Madiba! Madiba!
Bokke! Bokke! Bokke!
Inflygning, kapten.
Notera att jag tar över planet.
Klart uppfattat.
Jag tar det fulla ansvaret för vad som händer från och med nu.
Ser du det där planet i öster?
- Har de tillstånd för det här? - Inte från oss.
- Var är han? - VIP-bås.
Vi tar ut honom nu.
Inte tid.
Vad i helvete var det?
- Bokke! - Ja!
Kom igen.
Välkomna till Ellis Park, Johannesburg och 1995 års rugbyfinal.
Välkommen till Sydafrikas Springboks.
Bokke! Bokke! Bokke!
Och Nya Zeelands All Blacks.
All Blacks! All Blacks! All Blacks!
Mina damer och herrar, välkomna-
-Republiken Sydafrikas president, Mr. Nelson Mandela.
Dr. Nelson Mandela, Sydafrikas president i rugbytröja med 6 på ryggen.
All Blacks gillar det nog inte.
- François, landet är stolt över dig. - Tack, sir.
- Lycka till. - Tack.
Det här är Ruben Kruger.
- - Lycka till, grabben. - Tack.
Lycka till grabben.
Ceremonierna därute med Dr. Mandela...
Chester. Jag vill du ska veta att hela landet backar upp dig.
- Lycka till. - Tack, sir.
Dramatiska ögonblick på Ellis Stadium. Aldrig så många flaggor på en arena.
- Vår kapten. - En ära, sir.
- Jonah. - God middag, sir.
Trevligt att träffas. Jag är lite rädd för dig.
Jonah Lomu, en stor dag för honom.
Var försiktiga nu. Lycka till.
Nelson! Nelson! Nelson!
Dr. Mandela lyfter på mössan för 62,000 människor...
Underbar flygbild på Ellis Park Stadium.
Ett laddat ögonblick för båda lagen.
Mina damer och herrar, Sydafrikas nationalsång.
Sydafrikanska nationalhymner.
Vilket otroligt skådespel här i Johannesburg.
Matchen börjar nu.
Okej.
Kanske vi ska slå vad.
Allt ert guld mot alla våra får.
Jag tänkte mig mer nåt i stil med en låda vin.
Ceremonierna är över.
Nu börjar stormatchen och vi inväntar Nya Zeelans haka.
Det är maoriernas utmaning innan de går ut i strid.
Outside, outside!
Nya Zeeland bäst på attack i turneringen.
De första 20 minuterna är viktigast.
Sydafrika har viktövertag i klungorna-
-men jag tror ingen har sett en svag Nya Zeeländsk klunga.
Ut med den!
Sydafrika hade den i maul och borde ha spelat den.
Bra samspel av Nya Zeeland. Nu har de chansen.
Engage.
Break.
Kom, killar. Va fan håller vi på med?
Lomu plockar oss. Forwards, vi måste börja bilda klunga.
Vi måste störa honom i första momentet. Lomu får inte ha bollen. Han dödar oss.
Men om Lomu får bollen, vem som än är där...James, Joost...
...slå fanskapet, ta tag i honom och håll i. Hjälp kommer dit.
Nya Zeeland försökte dra spelet åt-
-vänster till Jonah Lomu och ge honom tid och utrymme.
Nya Zeeland har haft flest chanser.
Nu, nu, nu!
Straff. Bär bollen.
Där är märket. Kapten. Stolparna.
Sparken godkänd. 10, Andrew Mehrtens.
Första poäng, New Zealand.
Bra all-around fly half är Andrew Mehrtens, född här i Durban, Sydafrika.
Nu slår Stransky en spark lika viktig som Merthens...
Sparken lyckad. Nr. 10, Joel Stransky.
Nya Zeeland börjar om.
Straff. Bär bollen. Stolparna.
Viktig spark för Nya Zeeland.
Straff i mål. Andrew Mehrtens för Nya Zeeland.
Ställningen är nu: Nya Zeeland, 6, Sydafrika, 3.
Bra spark av Mehrtens 13 minuter in.
6-3, Nya Zeeland leder över Sydafrika.
- Få loss bollen. - Kom igen.
Efter 21 minuter. Ställningen utjämnad. 6 poäng var.
Boks sparkar mål och leder för första gången i matchen.
Stanna. Stanna.
Framgångsrikt försök för Nya Zeeland.
Misslyckad spark. Ställningen förblir 9-9.
Slutresultatet, 9 lika.
Nu blir det 5 minuters paus.
Extra tid för första gången i finalen i World Cups historia.
Extra tid.
- Så, vad betyder det? - Extra tid. 20 minuter.
Jag tror inte de klarar det.
Det blir ett rejält karaktärstest de här sista 20 minuterna av matchen.
Vilket lag har bäst kondis på plan?
Outside, outside!
Kryp ihop! Engage.
Break.
Straff.
Nya Zeeland, 12, Sydafrika, 9.
Snygg spark av Andrew Mehrtens. Han hade en hel del i reserv-
-för den gick högt, högt över ribban...
Straff på grönt.
Time off.
- Fem minuter, sir. - För många omkull vid rucks.
- Tala med ditt lag. - Jag ska prata med dem.
Växling till Jonah Lomu. Bjässen har neutraliserats tack vare Sydafrikas...
Upp med hakan. Se mig i ögonen.
Hör ni? Lyssna till ert land? Sju minuter.
Sju minuter. Försvar, försvar, försvar. Nu gäller det.
Det här är vår öde. Kom igen Bokke!
Kom igen!
- Hur långt är det kvar? - Sju minuter.
Nya Zeeland leder med 12-9. Det här blir längsta matchen som de där 15...
Spin, spin!
Ja, ja, Bokke!
Stransky får nu en spark av ofantlig betydelse för sitt land.
Fem minuter kvar av extratiden.
Nu, nu!
Så kan man ta en bjässe...
Joost!
Fick han till den?
Med bara minuter kvar tar Sydafrika ledningen med 15-12.
Femton poäng mot 12.
Ellis på utsidan. Marc Ellis läste spelet bra, men han kan inte ta...
Sydafrika måste bilda klunga...
Sug i!
De vann!
Chester, vill du leda en bön?
Tack Herre, för att du fört oss till finalen. Tack för att vi sluppit skador.
Och mest av allt, tack för vinsten. Amen.
Bra match.
Underbart. Underbart.
Bra jobbat.
François, ett par ord.
Bra match. Men ni kunde inte ha gjort det utan fantastiskt stöd av-
-63000 sydafrikaner här idag.
Vi hade inte stöd av 63000 sydafrikaner.
Vi hade stöd av 43 miljoner sydafrikaner.
Jag vill tacka för vad du gjort för vårt land.
Nej, Mr. President, tack för vad ni gjort för vårt land.
Ja, det är härligt, härligt, härligt.
Färdvägen är packad. Vi byter till färdväg C.
Det är ingen brådska. Ingen brådska alls.
Madiba säger att det inte är bråttom.
Det är bra, det är bra.
Jag tackar vad gudar som må finnas för min oövervinnerliga själ.
Jag är mitt ödes herre: Jag är min själs befälhavare.